P O S L E D N j I S V E T K A N I B A L A
Ovo je istinita priča o seriji događaja koja je dovela do otkrića plemena
iz kamenog doba, na ostrvu Mindanao. Glavni lik, Robert Harper,
je kako prisustvovao prikazanim ceremonijama i ritualima tako i učestvovao u njima.
Piće, g. Harper? - Ne, hvala.
A vi? - Ne, hvala.
Ne? - Ne.
Roberte, reci mu da ne pije. - Vidi, odradio sam oko sto sati s njim,
da ti kažem, leti u krug oko mene, bio pijan ili trezan.
Ova pišljiva džungla je izuzetno opasna. Potrebne su mi dve tri kapi da smirim živce.
Jeste opasna, ali me fascinira. Nema sažaljenja prema čoveku.
Napada kada to najmanje očekujete.
Sproveli smo te kroz kurs preživljavanja u džungli Ralphe.
Iz antropologa pretvorio si se u vesnika nesreće.
Oni momci u baznom kampu, sigurno imaju potrebne veštine.
Misliš da su prosekli sebi put pešice? Znaš li kako je putovati kroz ovu džunglu?
Ne možeš ni da zamisliš. - Sutra se već vraćamo u Manilu.
Mora da su ludi kad rade to ovde.
Ja to ne bih radio ni da mi plate zlatom. Ne znam kako mogu to da izdrže.
Pa, oni su zadovoljni.
Treba da vidiš kako im se lice ozari, svaki put kada dođe vreme isplate.
Mora se priznati da zaslužuju svaki cent koji im isplatim.
Bili su sa mnom i na Borneu.
Ma 'ajde Roberte!
Odveo bi ih i na južni pol, ako bi mislio da bi ti pronašli naftu tamo.
OK. Na dobrom su tragu ovde.
A kako je ovaj put? Jesu li imali sreće?
Izgleda da jesu, da. Nazovimo to srećnim početkom.
Ali ne mogu ništa da znam zasigurno dok ne pregledam seizmografske zapise.
Romeo zove Manilu 4-0-6...
Da li me čujete? Prekidam.
Ni glasa od njih. Možda niko ne sluša, ili im je crkao radio,
može biti da je do generatora. Glupa džungla.
Nadgledaće. Pokušaj ponovo.
Romeo zove Manilu 4-0-6...
Romeo zove Manilu 4-0-6. Da li me čujete?
Šta se događa? Možemo li da sletimo? - Ne znam.
Ne treba nam radio da bismo sleteli. Porazgovaraću sa tim momcima dole.
Nisu oni krivi, g. Harper. To je ova odvratna džungla.
Evo nas. Zavežite pojaseve.
Jesi li uplašena? - Ne, nisam.
Držite se dobro svi!
Swane, Ralphe, jeste li dobro? - Malo prodrmani, ali dobro smo.
Gospodine Harper,
kako je dođavola Rolland mogao da dozvoli da ovaj put zapadne u ovakvo stanje?
Ne razumem, nisu ovde da nas dočekaju.
Malo je verovatno da nisu čuli naše sletanje.
Pogotovo s obzirom na to da smo praktično slupali avion.
Tiho.
Šta je bilo? - Čuo sam buku, tamo.
Osećam se mnogo bezbednije s ovim.
Koliko je loše, Charlie?
Pa za sada mi se čini da nije ništa ozbiljno, g. Harper.
Stajni trap izgleda dobro
ako uspem da nađem točak, neće biti previše teško da ga vratim nazad.
Zovi nas ako ti treba pomoć.
Nema potrebe mogu sam da sredim ovo. Mora da je udario od neki panj ili...
Šta radiš to, Swan? - To je gadna posekotina.
Ideš da pogledaš? - Da, samo malo.
Rollande!
Willinsky!
Ovo je utešno. Od ove tišine je počela da me podilazi jeza.
Willinsky!
Šta ovo dođavola radi ovde? - Radio. Zato nam nisu odgovorili na poziv.
Šta misliš? - Ne mnogo.
Točak.
Hej Charlie! - Da?
Točak. Ovde je. - Dolazim da ga uzmem.
Kamp je tamo. Hajde da otkrijemo šta se dešava.
Ne bih propustio to kako ti i Rolland vičete jedan na drugog ni za šta na ovom svetu.
Nema nikoga ovde, Roberte. Hajdemo.
Ne razumem. Nema zaliha. Puške su nestale.
Njihove lične stvari - takođe nestale.
Gde li su dođavola?
Kao da ih je nešto nateralo da odu u žurbi.
Ako su imali vremena. - Kako to misliš?
Ovo je napravio čovek. A ko god da je napravio, koristio ga je da ubije.
Krv? - Da.
Misliš da ima... domorodaca ovde? - Da.
Gore nego domorodci. Sudeći po načinu na koji je ovo napravljeno,
izgleda kao da još uvek žive u kamenom dobu.
Roberte?! Roberte?!
Roberte?!
Rollande?
Roberte?!
Willinsky?! Rollande?!
Budalo, Roberte. Samo ludak bi tako uleteo u džunglu!
Učini mi uslugu.
Nisam raspoložen za jednu od tvojih lekcija o preživljavanju u džungli.
A sad nas vodi odavde!
Izvini, Ralphe.
Uredu je. Ne smemo sad početi da se svađamo.
To nas neće daleko odvesti.
Pokušajmo da pronađemo put nazad do aviona. To je lakše reći nego uraditi.
Odakle smo došli? - Mislim da smo odande.
Misliš. Zašto ne odande, ili odavde, ili odande!
Da li sad shvataš šta sam pokušavao da kažem?
Gde su? Šta rade, dođavola?
Skoro sam popravio avion. Zašto se ne vraćaju?
Ako planiramo da poletimo, uskoro će biti kasno za to.
Charlie! - Čekaj.
Šta ćeš da radiš? - Možda mogu da vidim nešto odavde.
Vidiš li nešto Roberte?
Da! Vidim pokazivač pravca vetra!
Ralphe, na dobrom smo putu! - Hvala bogu.
O moj bože! Oni su ih pobili.
Hajde. Hajde!
Sada ćemo morati da sačekamo jutro da bismo poleteli g. Harper.
Uskoro će pasti mrak, a ne mogu na slepo da letim preko ovakve zemlje.
Znam, Charlie.
Ni u šta ne možemo biti sigurni, Roberte.
Ali onoliko koliko znamo, ova džungla je naseljena Tajadasima.
Tajadasima?
Ali, nisam li pročitao da su oni iz kamenog doba?
Takođe su kanibali.
Tiše, oni ne znaju ništa o ovome.
Da, kanibali. Poslednji preostali kanibali na svetu...
...sa još nekima u Amazoniji na Novoj Gvineji.
Prestani. Dosta s tim.
Šta pokušavaš da uradiš, zaboga? Da me preplašiš?
Šta se dogodilo... s onim limenkama pića?
Evo. - Hvala.
Roberte? - Da?
Šta misliš da bi trebalo da uradimo? - Odletimo, čim svane.
Točak bi trebao da izdrži. Čarli je odradio dobar posao.
Ne mogu da dočekam da odem odavde.
Swan. Jesmo li vas probudili? - Ne, niste. Moram napolje, izvinite.
To nije baš mudro. - Bojim se da moram.
Dobro, ali nemoj ići daleko.
Evo, ponesi ovo sa sobom. - Hvala.
Swan! Moram da joj pomognem! - Charlie.
Ne Charlie, samo ostani ovde. - Pustite me, pustite me!
Prestani, Charlie. - Ubijaju je, zar ne razumete?!
Swan! - Moramo da ostanemo u avionu.
Znate da je opasno ići u džunglu noću. To je samoubistvo.
Potražićemo je ujutro, ne brini, naćićemo je.
Pogledaću odande.
Swanina bluza!
Charlie!
Ralphe. Ralphe!
Ralphe trgni se! Trgni se!
Hajde, zaboga, moramo da odemo odavde!
A šta ćemo sa Charliejem?
Vidi, ništa više ne možemo da uradimo za njega.
Charlie... - Hajde, saberi se! Moramo da idemo odavde!
To je bila zamka, Roberte. Postavili su je za nas.
Znam!
Moramo se vratiti do aviona. - A šta je sa onom jadnom devojkom?
Misliš da je još uvek živa? Ja ne.
Kako sam mogao da budem tako glup?
Ja nikad neću uspeti. - Moraš!
Moramo da se vratimo do aviona. Onda ćemo biti bezbedni.
Zar ne možeš da prihvatiš činjenicu da smo se izgubili, Roberte!
Prestani sa tim!
Osetiš li to? Nešto gori.
Hajdemo!
Swan...
Vidi. To mora da je reka, koja protiče pored piste.
Jesi li siguran? - Da, mora biti.
Odlično! - Ralphe, uspećemo!
Rećiću ti jednu stvar. Ako uspem da preživim ovaj prokleto odvratni put,
ne želim ikada više da čujem reč 'džungla'.
Jedino što me sad brine je šta ćemo da radimo,
ako su oni divljaci rasturili avion.
Samo drži palčeve.
Drži se, uhvatila nas je struja. Nadam se da nećemo udariti u nešto.
Ralphe! Izgubio sam kontrolu! Koristi motku da nas držiš podalje od stena.
Pokušaću!
Levo!
Ralphe!
Ne! Ne! Ne!
Ostavite me na miru!
Sklonite se!
Šta?
Ptica. Avion. O moj bože, misle da mogu da letim.
Čekajte! Šta to radite?
Da, da...!
Da.
Zašto me nisu ubili?
Hej!
Tamo!
Ne, ne odlazi.
Dođi ovde, molim te. Ne odlazi.
Hoću da jedem.
Vidi, gladan sam.
Pomozi mi.
Ne...
Nisam to mislio.
Prekinite! Prestanite!
Vi mali razbijači glava!
Vidi. Priđi, pokazaću vam.
Voda. Voda... za mene.
Hajde. Dobro.
Gladan sam. Moram da jedem.
Šta hoće da rade sa mnom?
Orao.
Znači, zato sam u ovoj rupi.
Neću biti mamac ni za jednog krokodila.
Riba.
Imaš spretne ruke.
Hvala.
Ralphe!
Ralphe? - Da?
Kao što sam ti rekao, mesto je palata.
Odvešću te tamo, stari druže.
To je na samo sat vremena vožnje od Los Anđelesa,
na obali blizu Malibua.
Kupio sam je od neke zverke iz filmske industrije.
Mora da je bio lud.
Kakva kupovina! - Roberte?
Vredi tri puta više.
Sama klimatizacija mora da ga je koštala bogatstvo.
Roberte.
Znaš šta? Nisam je ni uključivao, trošila je mnogo energije.
Roberte! - Ludak. Totalni ludak!
Ne moraš ništa da radiš. Baš ništa. Sve je elektronsko.
Dobro Roberte... - Otvara vrata, uključuje tuš,
i peče sočni odrezak.
Roberte!
Jedeš meso slepih miševa Roberte. Shvataš? I nije pečeno elektronski.
Nemoj sad da mi poludiš, dođavola!
Moramo da sačuvamo zdrav razum, da bismo preživeli!
Moj frižider. - Nije loše.
Da li misliš da ćeš uspeti, druže? - Ne znam.
Ne bih ni pomišljao da pokušam sam.
Uspećeš.
Samo kada bi mogli da nateramo devojku da shvati, da naši životi zavise od aviona?
Pokušao sam Roberte. Nijedan dijalekt koji ja znam, njoj uopšte nema smisla.
Zaboga!
Prema priručniku za preživljavanje, onom koji sam čitao,
zemlja bi trebala da bude puna enzima, prirodnih antibiotika.
Ali koleno mi i dalje truli.
Mislili su da mogu da letim. Mora da su videli avion.
Učini nešto, Ralphe. Mislim, zaboga, ona govori, reči izlaze iz njenih usta.
Mora da nešto razumeš. - To nisu reči.
Ova plemena ne koriste jezik, onakav kakav mi poznajemo.
Znaš li šta je to?
Stanite, stanite! Dole smo!
Hej! Hej ovde dole!
Hej, ovde dole! Hej!
Pogledajte! Pogledajte ovde dole! Ovde smo!
Ovde dole smo! Pogledajte dole!
Nema nigde znaka života, osim aviona, koji stoji na pisti pored kampa.
Akumulator je i dalje ispravan, ne bi trebalo da imaju problema sa poletanjem.
Ako su dole, moraćemo da ih tražimo sa tla da bi ih našli.
Džungla je toliko gusta, da vidimo samo vrhove drveća.
Ovde! Ovde dole! Ovde!
Luzon 6-1-2 zove bazu. 500 je ostalo od našeg dometa goriva. Napuštam pretragu.
Vratićemo se na deo 9-6.
Ako su izgubljeni tamo dole, neka im je bog u pomoći!
Stanite! Stanite, ovde dole smo!
Stanite! Ne napuštajte nas! Ovde smo! Živi smo!
Ovde smo! Vratite se!
Ova voda ima užasan ukus.
Pa do sada smo preživeli.
Pomisli na sve bacile koje smo progutali do sada,...
...mikrobe nama potpuno nepoznate, a još uvek smo živi.
Čekaj, momenat.
Nije li ova reka, ona koja teče pored piste?
Ne znam. Ova prokleta džungla je puna reka.
Ova noga je počela da mi trne.
Mora postojati neki način da otkrijemo gde smo.
Vidi, postoji samo jedna osoba koja nas odavde može izbaviti,
a znamo ko je to, zar ne?
Ali ona nas nikada ne bi vodila u pravom smeru,
čak i da postoji način, ne bismo mogli da je nateramo da shvati.
Zašto ne bi?
Roberte, kako da se vratimo do aviona, nije naš jedini problem.
Pravi problem je doći do tamo živ.
Kanibali. - Da, upravo tako. Još uvek su tamo.
Mnogo su jači nego što smo mi. Džungla je njihov prirodni element.
Dali bi im šansu...za dobar obrok, ti i ja.
Zaboga, užasno.
Možda je užasno u našem svetu, ali u njihovom nije.
Svako postaje karika u lancu preživljavanja.
Roberte!
Ne pomeraj se.
Pa, sad bar imamo smrtonosno oružje. Otrov kobre ubija za nekoliko sekundi.
Čekaj!
To je put kojim moramo da idemo. Vodi nas u pogrešnom smeru.
Boji se Roberte. Zna da nas taj put vodi ka kanibalima.
Reka... - Da.
Naravno, u pravu si.
Sad nas helikopter neće pronaći.
U svakom slučaju, mislim da su odustali.
Dobro, pokušaćemo. Ne možemo zauvek ostati ovde.
Roberte, ako budemo morali da trčimo, ne daj da te ja usporavam.
Vidiš li ono što i ja vidim? Aerodrom.
Uspeli smo!
To je najlepši prizor koji sam video, u poslednjih nekoliko godina.
Uspećemo da dođemo tamo. - Daj bože.
Naravno da će dati.
Da, bože!
Roberte...
Ostavi me ovde Roberte.
Hajde, idi. - Zaboravi na to, stari druže.
Ne ostavljam te ovde.
Hajde, Ralphe...
Ne mogu.
Pokušaj da hodaš malo.
Da si na mom mestu i ti bi uradio istu stvar.
Moraš mi pomoći.
Molim te, pomozi mi.
Pomozi mi.
Reci mi da bi i ti uradio istu stvar.
Odgovori mi.
Tamo. Pogledaj ih! Hajde, pogledaj ih!
Zar ne shvataš Ralphe, da nisam to uradio ti ne bi bio živ.
Molim te, odvedi me kući.
Vidiš, Ralphe, skoro smo tamo.
Moj druže, hoću da znaš da nikada ne bih otišao bez tebe.
Nikada ne bih otišao bez tebe, druže.
Tako se to radi.
Pokazali smo im.
Hajde, dušo. Hajde.
Sada ću te odvesti kući, Ralphe.
Odvešću te kući.
Robert Harper je proveo četiri meseca u bolnici u Manili,
a nakon toga se vratio u Sjedinjene Države.
Oženio se, nakon što je napustio posao,
a sada živi sa svojom ženom na maloj farmi u Meksiku.
K R A J
Preveo: Marko Nedeljković
Preuzeto sa www.titlovi.com